Duceţi-vă la Londra!
- Plecăm? - Normal că nu plecăm.
Trebuie s-o găsim pe Anna. O anchetez pe Oksana Astankova.
Am acasă câteva scrisori de la ea.
- Mereu îţi scria în franceză? - Era preferata ei.
Era... obsedată.
Oksana nu a murit. A evadat din închisoare.
Nevastă-ta e cât casa şi fiică-ta e prea gălăgioasă.
- Unde sunt? - Urlă într-un dulap, undeva.
Englezii mă ajută! Le voi spune tot ce vor să ştie!
Am primit asta cam la o lună după ce am auzit că a murit.
O să mă uit pe înregistrări.
Unde o duc?
Dumnezeule!
O să vezi tu ce păţeşti!
Să vezi tu ce-ţi fac mama şi tata când te prind... O să te...
Taci odată! Că-ţi fac praf capu' ăla prost!
Tata o să-ţi zboare creierii!
Ba nu, eu o să-i zbor creierii.
- Nu! De ce? - Că e un nenorocit!
- Nu vorbi urât despre tata! - Ba vorbesc!
- Ba nu! - De ce urli aşa?
- Te omor! - Te omor eu pe tine!
- O să mori! - Măcar atunci o să taci?!
- Mâncare! - Ce?
Mi-e foame.
Bine.
Fă un semn! Dă-te afectată!
Sunt afectată.
OBSESIA EVEI
Seria I Episodul 8
- Nu o putem înfrunta. - Ba putem!
Nu avea dreptul s-o vadă pe Villanelle fără să mă întrebe.
De ce? Doar nu ţi-e iubită! Poate că nu e nimic.
- Îmi pare rău dacă ţi-e greu. - Nu e, doar că nu...
- Ţi-e frică de mama ta? - Normal! Cui nu îi e frică?
Dacă e implicată e periculos.
Nu degeaba a plecat singură şi ne-a trimis pe noi la Londra.
- Trebuie să-i respectăm... - O întrebăm ce voia de la iubita mea!
- Nu ştim dacă e aici. - Poţi intra în cameră, nu?
Poftim?
Sigur ai la tine ceva de spart uşa, nu?
Ce? Nu!
Mi-am lăsat cheia în cameră. 107. Mişcă!
Sigur că da, doamnă.
Cât mă înfurie cum se poartă oamenii când eşti nesimţit!
Putem măcar să batem? Poate e dezbrăcată sau ceva...
Iisuse! Ce mama naibii?!
Unde e Carolyn? Unde e?
Eu nu am...
Gata sunt! Putem să...
- De ce nu sunteţi la Londra? - De ce ai... Ce caută el aici?
- Cu afaceri. - Vinde fohnuri sau ce?
- Făceam ordine. - Voi doi...
El cine e?
De ce nu sunteţi la Londra? V-am spus clar să vă întoarceţi!
Ascult!
- Villanelle e la închisoare. - Ba nu.
- Serios? - A ajutat-o cineva să iasă.
L-a atacat pe Konstantin şi i-a închis nevasta într-un dulap.
A fost eliberată, iar acum i-a răpit fiica.
A venit să-mi ceară ajutorul, iar între timp... am băut ceva.
- Mâncăm? - Da.
- Ce s-a întâmplat în cameră? - Ce să se întâmple?
Ce vrei?
- Eşti un om rău? - Da.
- M-ai răpit? - Da.
Eşti pedofilă?
- Nu. - OK. Bine.
- De ce nu vorbeşti în rusă? - Nu-mi place.
- Unde mergem acum? - La taică-tu şi să luăm nişte bani.
- De ce nu ai răpit-o şi pe mama? - Că e prea grasă.
- De ce ştii aşa de bine engleză? - Limba înseamnă informaţie.
- Şi informaţiile sunt totul. - "Sunt totul". Da, ştiu.
- Ştii şi spaniolă? - Da.
- Germană? - Da.
Mandarină?
- Pe asta n-o ştii, nu? - Tata e un om rău?
Da. Cel mai rău.
- Şi tu eşti rea? - Încă nu ştiu.
E greu să fii rea?
Dacă exersezi, nu.
Termină de mâncat, că plecăm!
- Unde? - La o veche prietenă.
- Îl iau cu mine. - Ce?
Nu ştii mandarină, nu?
Taci! Sunt încă la început.
Kenny, iei tu bilete de avion pentru tine şi Eve? Îţi păstrez cereale.
- Ce faci? - De ce nu se ocupă Serviciile Ruse?
Am crezut că va lua legătura cu tine.
- De ce? - Ai zis că aveţi voi ceva.
Nu, nu am luat deloc legătura cu ea de când am ajuns aici.
De ce a luat-o pe fiica ta?
- Ca s-o urmăresc. - Şi de ce ar vrea s-o urmăreşti?
I s-a spus să mă omoare. Eu sunt următoarea ei ţintă.
- Şi acum nu ştiu unde e. - De ce te-ar vrea mort Cei 12?
Nu ştiu. Lucrez la Serviciile Secrete Ruse. Se găseşte mereu cineva.
Trebuie s-o găsesc pe fiică-mea. O s-o înnebunească pe femeia aia.
- Aşa de enervantă este? - Foarte enervantă.
E grozavă, dar tare enervantă.
Să mergem înapoi la Anna! Acolo se va duce Villanelle.
Ai cunoscut-o pe Anna?
Da.
Bună ziua!
Te simţi bine?
Pot să intru?
Vreau nişte apă.
Sper să ajung la ea înaintea lui Villanelle. Apoi...
- O aduc pe Anna aici. - Bine.
Atunci, îl rog eu pe Vlad să-i găsească o locuinţă.
Strânge totul şi du-te acasă! Vorbim mai târziu.
Ori vrei să munceşti, caz în care faci ce-ţi spun,
ori nu vrei să munceşti, şi ai şi tu grijă de tine odată!
Mă duc la Vlad. Eve, ai nevoie de maşină?
O duc eu.
- Sigur nu vrei să... - Sigur. E în regulă. Aşa facem.
Hai!
Cred că părinţii tăi îşi fac griji.
Umbli singur prin oraş... E plin de nebuni pe străzi.
Ai avut noroc să baţi fix la uşa mea.
N-o să-şi facă griji?
Tot timpul mă pierd.
Mai bine anunţăm poliţia şi le spunem că eşti aici.
Bine. Sună!
"Îmi pare rău, dragă."
Oksana?
Eşti o nenorocită.
Unde e? Unde sunt lucrurile mele? Paşaportul, banii...
- Nu ştiu. - Unde e?
- Cine? - Eve Polastri.
Nu ştiu, a venit aici ca să mă întrebe de...
Te-ai lovit la faţă...
- Lasă-mă să... - Nu.
Să dezinfectez puţin rana.
Uită-te la tine! Oksana, te rog!
- Mi-a dat numărul ei. - Dă-mi-l!
Nu te-ai schimbat deloc.
Tu ai îmbătrânit.
Eşti frumoasă.
- Pot să plec? - Stai pe loc, putoare mică!
Eu nu put!
Lasă-mă să-ţi dezinfectez rana, apoi, îţi dau numărul ei! Te rog!
Arăţi ca dracu'.
Lasă-mă, draga mea...
Mă cam ustură, aşa este.
- Nu vrei să conduc eu? - Nu.
Nu mai face aşa!
Nu durează mult.
Îţi dai seama că încă nu ţi-am dat adresa, nu?
Îmi spui şi mie de unde ştii unde locuieşte Anna?
Totul e la fel aici.
- Da. - Până şi fotoliul lui.
Da.
Acolo îmi plăcea cel mai mult să facem sex.
Doamne!
- Ia te uită! - Ieşi din cameră!
Nu, Irina. Nu ieşi!
E genul de om care crede că ştie să folosească o armă, dar nu ştie.
- Eşti în siguranţă. - Ba ştiu!
- O să trag în inima ta rea. - Zi-mi numărul lui Eve!
Sunt în stare să trag.
- Dar Dumnezeu ce părere ar avea? - Ar înţelege.
Chiar şi dacă o faci în faţa ei?
- Nu mă deranjează. - Gura!
Vezi că nu poţi?
Nu poţi.
În fiecare noapte am sperat că eşti încă în viaţă,
ca să te împuşc cu mâna mea.
Când am primit haina, m-am rugat la Dumnezeu să apari şi tu într-o zi.
- Voi aţi fost iubite? - Ea m-a sedus pe mine...
- Fii serioasă! - Tu m-ai sedus pe mine!
Fie. Dar e clar de ce, nu?
- Dar, dacă vă iubiţi... - Nu! Eu nu o mai iubesc.
Faza e că eu te pot omorî.
- Ba nu. - Îmi pare rău... Ba da.
Doamne!
Dă-mi numărul ei!
Acum, caută nişte bani! Merităm să ne ghiftuim.
De ce vrea să te omoare?
Dacă ţi-aş spune, ar trebui să te omor, să ştii.
- OK! - Nu, vorbesc serios.
OK.
Am zis OK.
Faci parte din Cei 12?
Eşti nebună?
Nu.
Tu cine crezi că sunt?
Nu ştiu. Ea ce ţi-a spus?
- Villanelle? - Da.
A zis că nici ea nu ştie cine sunt.
- A venit la tine acasă... - Da.
Trebuie să-i dăm ce vrea.
- Pe mine. - Ba nu, pe mine!
- Ţi-am zis. Pe mine vrea să mă omoare. - Da, mi-ai zis că... Da.
Da!
E bună.
- M-am hotărât. Eşti un om bun. - Serios? De ce?
Pentru că eşti tristă,
iar oamenii trişti sunt buni, fiindcă simt mai mult.
Doamne! Eşti un copil de-ăla care filosofează.
Nu sunt tristă, am o faţă veselă.
Ea e perfectă.
Încă una, şi mergem într-un local drăguţ.
Mama!
Dă-mi banii!
- Nu te uita! - O cunoşti pe Villanelle. Recunoaşte!
Ţine mâinile sus!
Dar... Trebuie să-l bag la loc.
Nu mişca!
De ce ai pistol?
Fiindcă vreau s-o salvezi pe fiică-mea de o psihopată.
- De Villanelle? - Da.
Lucrează pentru tine? Să nu cumva să te întorci! Nu vreau să văd.
- Pot să-l bag la loc? - Da, bagă-l la loc!
Din închisoare ai recrutat-o? Spune-mi adevărul
sau te împuşc în picior!
- Din închisoare am recrutat-o. - Pentru Serviciile Secrete Ruse?
Pentru o organizaţie privată. Ei au pregătit-o. Eu...
Eu am pregătit-o o perioadă scurtă. Dar n-am mai văzut-o de ani de zile.
- Nu te cred. - Ascultă-mă!
Ce ştiu eu e că vreau să-mi iau fiica înapoi,
că ei mă vor pe mine şi că tu îi vrei pe ei.
Du-mă la Irina. Şi vor veni ei la noi! Înţelegi?
Va veni şi ea.
Iar tu ne vei prinde pe toţi: pe ea, pe mine şi pe ei!
Te rog!
- Îţi promit. - N-o să-ţi strâng mâna.
- Nu fi orgolioasă! - Nu sunt, dar ţin la igienă.
Strânge-mi încheietura!
E Anna. Alo!
Unde mi-e paşaportul?
- E la mine. Unde e Irina? - La mine.
Sunt cu tatăl ei.
Perfect! Vreţi să bem un ceai? Mergem la Cafe Raduzhay.
Treci în maşină! Pistolul rămâne la mine.
Cafe Raduzhay!
- Ai mai zburat vreodată? - Nu vin cu tine, n-ai paşaportul meu.
- Ba îl am! - Hei!
- Ai ieşit caraghios rău în poză. - Eram mai mică atunci!
Şi părul!
- Tată! - Irina!
Da, doamnelor. Ar putea muri un copil.
- Să te ia dracu'! - Gura!
Nu te mai mişca, te rog, că mor să trag în cineva!
Oksana!
- Ce bine îţi stă aşa! - Zi-mi ce vrei!
Pe el.
Nu aici. Voi veni cu tine.
- Fata asta e tare enervantă. - Ştiu.
- Îmi place. - Şi mie.
Uite-ţi paşaportul şi banii! Dă-i drumul Irinei, şi ţi le dau!
- Aruncă-le! - Da, dacă şi tu...
Nu, nu!
Nu ştii ce să faci cu ăla.
Aşa e, îl las jos.
- Nu vrem să rănim pe... - Aruncă-le!
- Aruncă-le!
Mă scuzaţi, îmi daţi şi mie alea?
Mulţumesc mult!
Mulţumesc, Eve.
Villanelle... Nu-mi frânge inima!
Tu să nu mi-o frângi pe a mea!
Şi nici tu.
- Pe cine preferi? - Poftim?
Pe mine sau pe ea?
Pe mine, nu-i aşa? Mă placi un pic mai mult.
- Da. - Serios?
- Atunci, n-o să-i prea duci dorul. - Ce vrei?
Vreau să-mi fac treaba, ca să pot să plec acasă şi să fac o baie.
Bine.
Bine, fă-ţi treaba! Dar nu ea e treaba ta, să ştii.
Ştii că noi n-am făcut niciodată sex? Ciudat, nu?
- Sunt însurat. - Eşti romantic.
Şi cred că eşti un om bun.
Dar trebuie să-mi fac treaba, şi tu înţelegi asta.
- Nu, nu, nu... - Oksana, nu!
Vino cu mine! Vom fi doar noi două.
Te rog... Doar noi două.
Doamne!
Mulţumesc.
Konstantin?
Mă tem că da.
S-a dus şi pista asta.
- Vrei pufuleţi cu brânză? - Ai luat cu tine?
- Mereu iau. - Sunt cu aromă obişnuită?
Au o singură aromă, de brânză.
OK. Nu, mersi.
Ai un mesaj nou.
Am aflat ceva. Într-un apartament din Paris, un tânăr a fost găsit mort,
din cauza unui atac de astm.
Substanţa găsită în plămânii săi a fost găsită şi la politicianul francez.
I-am verificat şi pe locatari,
fiindcă voi sunteţi în Rusia, iar eu n-am ce face.
Un apartament e plătit din acelaşi cont din care plătea şi Frank.
Ţi-am trimis adresa. Zi-mi când pleci!
Te rog să mă iei cu tine! Mor aici!
Cine era?
- Niko. - Uite, ai de ce să pleci acasă!
Să înţeleg că voi i-aţi oferit scrisorile mele personale
cu Konstantin Vasiliev lui Vlad, în schimbul Nadiei.
O mişcare murdară, dar eficientă.
Îmi pare rău că s-a terminat aşa.
Se pare că va trebui să închei singură ancheta asta.
Puteţi închide biroul din Londra.
Sunt sigură că înţelegeţi.
Îmi aduci bagajele, Kenny?
La Londra?
Nu.
- Oui! - Bună ziua! Vorbiţi engleza?
Nu-mi place, dar vorbesc.
O caut pe femeia aceasta.
Julie. Da, da...
Tu eşti...
- De la... - Da.
- Serios?
Da.
Voiam doar să mă asigur că totul e în regulă.
Mă bucur să cunosc pe cineva de acolo.
Vrei să-ţi arăt documentele?
Da.
Am făcut vizorul mai jos, ca să mă pot uita stând pe scaun.
Tu plăteşti pentru asta.
În dimineaţa aceea, era în chiloţi!
- Apoi, a venit fratele ei. - Fratele ei?
Totuşi, nu cred că era fratele ei. Dar venea cam des pe-aici.
- Cum arăta? - Grizonant, cu barbă. Era chipeş.
- Arăta cumva ca un "ours". - Un "ors"?
Urs!
OK.
- El e? - Oui! Da.
Mersi!
Noi încercăm să facem sistemul mai eficient.
Vă rog să-mi trimiteţi un SMS, nu să scrieţi informaţiile.
Bine. Lasă-mi numărul tău!
Dar nu am mai văzut-o de ceva timp.
Orice informaţie mi-ar fi de mare ajutor.
Mulţumesc!
Merci!
Vrei să-ţi dau cheia?
Nu pot să cred!
Ai dat o petrecere aici sau ce?
Am pierdut două slujbe, un soţ şi un prieten bun din cauza ta.
Aşa e.
În schimb, te-ai ales cu nişte haine de firmă.
Ce-o să faci cu ăla?
- O să te omor. - Ba nu.
- Ba da! - Ba nu.
Mă placi prea mult.
Ce facem acum, Eve?
O să-ţi spun ceva. Stai jos!
Mă gândesc la tine mereu.
Mă întreb cu ce eşti îmbrăcată, când faci sex şi cu cine...
Mă întreb ce prieteni ai, ce mănânci înainte să mergi la muncă,
ce şampon foloseşti, ce s-a întâmplat în familia ta.
Mă gândesc la ochii tăi, la gura ta şi la cum te simţi când omori un om.
Mă întreb ce mănânci la micul dejun... Vreau să ştiu totul.
Şi eu mă gândesc la toate astea.
Mă masturbez mult cu gândul la tine.
- Bun, asta e... - Prea mult?
Nu, doar că... Nu mă aşteptam.
Deci faci ravagii în apartamentul meu fiindcă eşti obsedată de mine?
Ştiu că nu e ceva obişnuit...
Ce vrei? Serios! Şi nu mai vorbi aiurea!
Chestii normale.
O viaţă frumoasă,
un apartament drăguţ,
un job palpitant...
Cineva cu care să mă uit la filme.
Doamne, ce obosită sunt!
Tu nu eşti obosită?
Ba da, un pic.
- M-ai găsit! - Da.
Felicitări!
Mulţumesc.
O să mă omori?
Promiţi?
Promit.
Mai stai un pic, te rog?
Desigur.
Nu am mai făcut asta niciodată.
Nu-i nimic.
Ştiu ce fac.
- Eşti nepoliticoasă. - Da!
- Nu poţi. - Ba pot.
Chiar îmi plăceai!
Mă doare!
Nu-l scoate!
Stai, stai! E în regulă! O să fie bine.
Ţine mâna acolo! Te ajut eu!
Mă duc să iau ceva...
Stai că vin!
Hei!
Lasă-l jos!
Nu! Vreau să te ajut!
Ce faci?
Vin spre tine!
Vin!
A plecat.
Unde?!
Aţi urmărit serialul OBSESIA EVEI
Seria I Sfârşitul episodului 8
Subtitrare: Retail
Repair and Synchronization by Easy Subtitles Synchronizer 1.0.0.0
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania